TOKYO 1996
Undskyld.
Det er tid.
ROXANE COSS
-Hvem er det? -Hyperdeath.
Hyperdeath?
Jeg er tilbage på tirsdag.
Spænd venligst sikkerhedsselerne. Kaptajnen har påbegyndt landingen.
POLITI
Flyt jer så!
Sikken fattigdom. Det er et dårligt sted at bygge en fabrik.
Ja.
Vi har brug for 12 mere!
Operasangeren er lige landet. Vi bruger mange penge på denne fest.
Præsidenten skal komme. Det er nødvendigt.
Så sig til ham, han kan optage den.
Ja, Hosokawa kommer. Hvis han ikke bygger fabrikken, er festen spildt.
Det er i orden.
Hvad siger jeg til dem alle sammen nu? Til japanerne?
Det er altid mig, der skal undskylde for ham.
Hr. Hosokawa, det er en ære at have Dem i vores land.
-Æren er min, hr. vicepræsident. -Tak.
Jeg beder Dem undskylde, at præsidenten ikke kan være til stede.
Han blev tilkaldt til en samtale med Israel.
Hr. Hosokawa forstår, at statsanliggender kommer først.
-Han er blot en forretningsmand. -Nej, nej.
I morgen viser jeg Dem potentielle grunde til konstruktion af Nansei-fabrikken.
Ja.
Det franske ambassadørpar, Thibault.
-Det er en fornøjelse. -Enchantée.
En fornøjelse, og tak for tilstedeværelsen af så imponerende et talent.
Han er taknemlig for at kunne lytte til frk. Coss i så intime omgivelser.
Sådan en mulighed får man kun én gang i livet.
Flyveturen var lang og turbulent.
Og der er soldater overalt, som vifter med deres våben.
Det er virkelig skræmmende.
Så Italien, England og USA. Jeg mener det.
Italien, England og USA. I et år mindst.
Ikke engang Teatro Colón. Jeg er ligeglad med pengene.
Øjeblik... Ja?
-De er klar. -Okay, de er klar.
Jeg ringer senere. Okay. Hej.
Godt. Lad os få det overstået.
-Er det blæksprutte? -Ja. Det er lækkert.
I mit land er opera noget helligt, så...
Frk. Coss. Hvor smuk. De ser vidunderlig ud.
-Godaften. -Tak, frk. Coss.
Hola. Hej.
Hr. Hosokawa, lad mig præsentere frk. Roxane Coss.
-Det er en stor fornøjelse. -Nej, fornøjelsen er min.
Jeg kan forstå, De gerne vil høre "Rusalka"?
Han nød at høre Dem synge den i Wien.
Tak.
"Skulle et menneske drømme om mig, må han da huske mig, når han vågner."
Det er en poetisk tanke. Jeg afslutter mit program med den.
De ved vel, det er Den Lille Havfrue?
-Ja. -Men det er opera,
så alle dør til sidst.
-Skal vi? Lad os begynde. -Ja.
-Tak, fordi De kom. -Tak for invitationen.
Han er en fanatisk operafan. Han tiggede næsten om lov til at komme.
Okay. Jeg håber, De nyder det.
Kom med mig. Du kan vente der.
Mine damer og herrer, vi er den sydlige befrielsesbevægelse.
-Vi søger præsident Masuda? -Hvor er De, præsident Masuda?
Tag et skridt frem, præsident Masuda.
-Præsident Masuda kunne ikke komme. -Du lyver!
-Ned på gulvet! Vær stille! -Træk gardinerne for!
Find præsidenten! Læg jer på gulvet!
-Tolk. -Tolk?
-Ti stille! Hvor er præsident Masuda? -Ti stille!
-Hvor er præsidenten? -Derhjemme.
-Tal, eller jeg slår dig ihjel. -Han ville ikke gå glip af sin tv-serie.
-Han tog imod invitationen, men fortrød. -Hans tv-serie? Er det sandt?
-Ja, det er sandt. -Du lyver!
-Sig sandheden. -Det er sandt. Det er det.
-Han er her ikke. -Det skal han være.
-Jeg forlader dig aldrig. Jeg lover det. -Flyt dig, jeg kan ikke trække vejret.
Sig, de skal stoppe med at skyde.
-Han kan ikke! -Kom så!
Rolig.
Læg våbnene udenfor døren.
Gå ud foran gidslerne med hænderne bag hovedet.
Læg våbnene udenfor døren. Gå ud foran gidslerne med hænderne...
De kræver frigivelse af alle gidsler med det samme.
Præsident Masuda, som skulle have deltaget i festen,
har sagt, han ikke giver efter.
Guerillalederens kone er blandt de hundredvis af politiske fanger...
-Hvor er De fra? -Paris.
Hvad laver De her?
Hvordan kan De synge sådan?
Værsgo.
Nej, nej. Det er fint.
Tag den.
Tak.
Arigato.
-Pas på min kuffert. -Åbn afspærringen.
Rejs dig, du skal åbne døren.
-Ti stille! Rejs dig. -Ja, ja, ja.
-Rejs dig! -Ja.
Jeg skyder dig, hvis du forsøger at flygte. Forstået?
-Min søn. -Ti stille og åbn døren. Åbn!
Joachim Messner. Jeg er fra Den Internationale Røde Kors Komité.
Jeg er ubevæbnet.
-Det er Røde Kors. -Luk ham ind.
Er du sikker på, du vil ind? Det er ikke sikkert, de lukker dig ud.
De lukker mig ud. De er ikke ude efter flere gidsler.
-Han er ubevæbnet. -Kom ind.
-Hvem er du? -Messner. Jeg er fra Schweiz.
Jeg taler meget lidt spansk.
-Led efter tolken. -Hent tolken.
Jeg taler lidt engelsk, men ikke mine kammerater.
-Jeg har en tolk udenfor. -Nej, ikke flere. Vi har en tolk.
Vent. Tolk!
-Er det i orden? -Vær forsigtig.
Er du tolk? Engelsk, fransk? Er der et sprog, du foretrækker?
Gen Watanabe. Sproget er ligegyldigt.
Vi vil naturligvis have alle gidslerne frigivet uden betingelser...
...og i god behold.
Hent præsident Masuda. De kom efter præsidenten.
De frigiver alle, når de har ham.
-De giver jer ikke præsidenten. -Det var ham, vi kom efter.
Jeg kom her for at holde ferie. Det ser ud til, ingen får, hvad de vil.
Han har ret. Masuda kommer aldrig.
Ti stille, ingen har spurgt dig.
Hans sår skal sys. Jeg henter en læge ind.
Nej! Ingen læger, intet skal sys!
-Han var i forvejen ikke særlig køn. -Alt går i stå, hvis han bløder ihjel.
-Hvor er sykurven? -Det ved jeg ikke.
Ved du det ikke? Hent den! Skynd dig!
Løb, for fanden!
Er der en læge til stede? Der må være en læge!
Vær sød at hjælpe ham, det er min mand. Hjælp ham.
Vi har kun fem minutter.
Bare rolig. Jeg er uddannet i førstehjælp.
Se op.
En, to...
Undskyld.
Hvem kan sy ham? Hvem kan sy? Dig, sy ham.
Nej, det gør jeg ikke. Jeg beklager.
Hvem kan sy?
Nej, nej, nej.
Nej, nej...
Ikke mere, ikke mere, ikke mere...
Gå tilbage til din plads.
-Læg jer ned begge to. -Nej, jeg venter udenfor.
Skriv jeres krav ned. Jeg er tilbage om en time.
Lad ham gå. Han må gå.
Ja, jeg kommer.
Hurtigt!
I får alle kvinderne, de ansatte og præsterne.
-Alle, der er syge. -Værsgo, kommandant.
Første side er ting, vi har brug for. Anden side skal læses for pressen.
Vores krav.
Alle politiske fanger i regeringens ulovlige fængsler
skal løslades.
-Alle sammen? -Ja.
Det er deres brødre og søstre. De er klar til at dø for dem.
Ingen skal dø.
Vi skal alle dø en dag.
Men lige nu er det op til regeringen.
Hvis der flyder blod, er det deres skyld.
Hør efter!
Rejs jer op, alle sammen. Jeg må bede jer om at rejse jer.
Kvinderne i højre side af rummet.
Mændene i venstre side.
-Kom så. -Du skal den vej.
-Jeg elsker dig. -Alle de syge skal ud.
-Alle de syge skal forlade huset. -Det gør jeg også.
Gå over i den side.
-Christopf! -Kom så.
-Hvad er der galt? -Min insulin er på hotellet.
-Har du diabetes? -Ja.
Hjælp! Vi har brug for hjælp! Denne mand er syg.
-Nej. -Han er syg. Han har brug for medicin!
Få hende derover. Alle kvinder skal derover.
-Det er fint. Det er okay. -Nej, du skal ud herfra.
Kom så, kvinder på den ene side, mænd på den anden.
-Vent der. -Tag hende med.
Kom med. Træd bagud!
-Okay, okay. -Træd bagud. Gør, som jeg siger.
-Alle kvinderne derover. -Træd bagud.
Tag ham.
-Tilbage på jeres plads. -Alle de ansatte må gå.
Også de ældre.
-Fader, De må gå. -Kom.
Jeg bliver. De får brug for en præst.
-Det er bedst, De går. -Med al respekt.
Jeg bliver.
Træd tilbage.
Godt. Vi går ud nu. Kvinderne først.
-Følg efter mig. -Én række, én række.
Stille og roligt.
-Alt skal nok gå. Gå ud. -Skynd jer.
-Alle syge skal forlade huset. -Kvinderne her.
Alle jer. Gå ud på en række.
-Vent. -Nej. Nej!
Hold øje med dem!
Gå derover. Hold øje med hende.
Vi sagde, vi ville frigive alle kvinderne.
Hun er en vigtig person. Det ville være en fejl at lade hende gå.
Bevar roen. Bliv ved med at gå.
Hvad laver du? Alle kommer ud. Bevar roen.
-Er du okay? -Alt er okay.
Gå ind i bussen. Gå venligst ind i bussen. Tak.
Vent på Roxane. Hvor er Roxane?
Hun er ikke herude! Roxane Coss er ikke herude!
Roxane! Hvor er hun?
Roxane!
Nej!
-Skyd ikke! Skyd ikke! -Luk mig ind!
-Ring efter en ambulance! -Sænk våbnet, Ishmael!
Bare rolig. Du er okay.
-Katolik? -Jeg ved det ikke. Han er nordmand.
Jeg har aldrig spurgt ham.
-Katolik? -Mig? Jeg er opdraget som katolik, men...
Jeg ved ikke med ham. Vi er bare kolleger.
Jeg tilgiver dig dine synder.
I Faderens, Sønnens og Helligåndens navn.
Giver du ham den sidste olie?
Må Herren, som giver dig syndsforladelse, give dig trøst og frelse dig.
-Nu har vi en død mand. -Som om det er noget nyt for dig.
Sangeren skal slippes fri nu. Hr. Watanabe?
Nej, kun hvis præsidenten kommer.
Du sagde alle kvinderne. Hvordan skal vi forhandle, hvis jeg ikke kan stole på dig?
Hør her, Røde Kors, vi er ikke på samme side.
-Jeg vælger aldrig side. -Så er du på magtens side.
Det er dig, der har et våben. Du har magten her, så vær sød at lade hende gå.
Jeg sagde nej. Vi behøver hende mere end før. Hun bliver.
Hjælp til her. Se efter, at der ingen våben er.
-Det er antibiotika. Tag dem. -Okay. Gracias.
De burde ikke være kommet med maden på den måde.
De kunne have gjort det i to omgange af respekt.
De har ingen respekt for noget eller nogen. De er ikke mennesker.
Jeg vil forsøge at få Dem ud hurtigst muligt.
Tak.
-Mordere! Mordere! -Mordere!
Brødre og søstre! Vi er ikke mordere!
Regeringen er mordere! Deres hær er mordere!
De sulter os ihjel! Vi slås for folket!
Den sydlige befrielsesbevægelse!
-Alt ender godt. -Kommandant Alfredo vil tale med dig.
Ledsag ham, Beatriz. Kom her.
-Hvorfor er vi her? -For folket.
For folket. Du er folkets soldat.
Hvis der sker noget, hvis nogen dør, er det for folkets skyld.
-Må jeg træde af? -Træd af.
Min chef, hr. Hosokawa, har bedt mig kondolere på hans vegne.
Han bad mig sige, at Deres akkompagnatør var meget dygtig.
Det er meget pænt af ham. Kan De gentage hans navn?
Hosokawa. Han føler sig ansvarlig for, at alt dette er sket.
Han har ikke skudt nogen.
Hr. Hosokawa... Gen siger, De føler Dem ansvarlig.
Det er De ikke.
Han løj om at bygge en fabrik her, så han kunne høre Dem synge.
Det var forfængeligt at takke ja til en privat koncert med så stor en stjerne.
Han bliver altid rørt af Deres sang.
Han har hørt Dem synge i La Scala, i London og i New York.
Han må elske opera.
For ham er Deres stemme opera.
Han føler sig ansvarlig for akkompagnatørens død.
Nej, nej, nej. Jeg synger til mange...
...mange private fester i hele verden.
Med al respekt kom jeg ikke for at synge for Dem.
Jeg kom, fordi de betalte mig for det.
Hvis nogen har skylden, er det mig. Jeg afslog flere gange,
indtil de tilbød penge nok.
Nej, tro mig. Jeg er god til at beskylde andre.
Men jeg beskylder ikke Dem.
-Hvad er det? -Kød.
Det kan jeg se. Men hvilken slags kød? Det er nok bedst ikke at spørge.
Tak.
Kender alle sine pladser?
-Kender alle sine pladser? -Ja!
Nu! Kom så! Hurtigt! Skynd jer!
Hurtigere, hurtigere!
Alle er døde. Kom, så går vi.
Først bevæger I jer til venstre og så til højre.
Kom her.
-Lad os snakke sammen. -Det må jeg ikke.
Jeg siger, du godt må.
Du har 40 sekunder.
Det vigtigste er at barbere sig i hårenes retning. Altid.
Men det allervigtigste er, at vandet er meget varmt.
-Hvad gjorde du? -Det ved jeg ikke.
-Jeg ved det ikke. -Kommandant!
Kommandant!
Han legede med vandet, og der er ikke mere tilbage.
-Gilberto forstår det ikke. -Nej! Sænk våbnet!
Tak. Gracias.
Regeringen har lukket for vandet til huset for at gøre det mindre bekvemt for os.
Det forstår jeg.
Vi har brug for vand.
Kommandant Alfredo vil skyde nogen for at vise, hvem der bestemmer,
men jeg har en anden idé.
-Og hvad er det? -Jeg vil have, De synger.
Jeg vil have, De synger så højt, at dyrene derude kan høre det.
Hvad nytter det?
Det kan minde dem om, hvad der er på spil.
Nej. Jeg vil ikke synge. Ikke for Dem.
Han siger, De skal gøre, hvad de siger.
Ellers hvad? Skyder De mig?
De har beholdt én kvinde, en amerikaner, Una americana.
Hvis De skyder mig, hvad tror De så, der vil ske Dem og Deres folk?
Jeg behøver vist ikke at gøre, som De siger.
Frk. Coss. Vi klarer os ikke længe her uden vand.
Men vi overgiver os ikke. Vi skal befri vores brødre og søstre.
Vi er alt, de har. Så vær sød at synge.
Når de hører Deres smukke stemme,
finder den kriminelle regering måske en løsning.
-Hvor lærte De engelsk? -På universitetet.
Jeg er lærer. Jeg var lærer.
Historielærer. Engang.
Jeg er aldrig gået en uge uden at synge, medmindre jeg var syg.
Jeg er snart nødt til at øve mig igen. Jeg vil bare ikke give dem deres vilje.
Hr. Hosokawa... Hvad synes De?
Synes De, jeg bør synge?
Han siger, at Deres stemme aldrig vil tilhøre dem.
Spiller nogen af Dem på piano?
Nej.
Hvornår hørte De opera første gang?
Hans far tog ham med som barn.
Hvornår begyndte De at synge?
Jeg ved det ikke. Jeg husker det ikke. Min mor sagde, jeg altid sang.
-Undskyld? -Ja?
Spiller De på piano?
Bed Røde Kors om at sende en lærer, så lærer jeg det for hende.
-Ja. Tak. -Jeg sang bare dagen og natten lang.
Det var som et sprog, jeg kunne tale.
Da jeg var syv, fandt min mor en lærer til mig, og det var det.
Hvad med Dem? Hvornår lærte De at gøre...
...det, De gør?
-Jeg blev ingeniør. -Jaså. Har De tegnet den?
-Fra vinduet. -Ja, jeg er meget imponeret.
Hr. Thibault? Spiller De på piano?
Ja.
Bravo!
Tak. Tak.
Tak.
Godmorgen.
Hvor er megafonen? Tak.
-Har du købt den? -Hvad?
-Har du købt den? -Nej, jeg fik den af dem.
-Og nyhedskanalerne? -Alle er informeret.
Hvorfor hjælper du dem?
Fordi I har brug for vand, og jeg vil ikke have, at flere dør.
Ikke Dem. Nej, De synger ikke.
Skyd ikke! Skyd ikke!
Er De sikker på, de ikke skyder? Ikke alle kan lide opera.
-Sæt farten op. -Okay.
Hold da kæft!
Klar!
Den har jeg ikke brug for. Den er ikke god.
-Jeg vil starte forfra. -Hvorfor?
Jeg har ikke sunget i en uge. Jeg vil starte forfra.
-Kan De det? -Ja, hvis De stopper med at snakke.
En gang til! Fra begyndelsen!
Begynd!
Begynd forfra, hurtigt.
Det var en af de mest enestående koncerter, jeg har været til.
Hvordan klarede jeg det?
Gidslernes sikkerhed er vores højeste prioritet.
Se. Hvor dejligt.
Se på hende. Hun stirrer på Dem.
Jeg vil tale med hende. Vær min tolk.
Taler De spansk? Han er ret god til det.
Taler du spansk?
Lidt. Vi kan alle tale spansk.
Men jeg burde være bedre til det.
Du er meget god til spansk.
-Syntes du om musikken? -Den var meget smuk.
Carmen!
Det var fint, De spurgte hende om musikken.
-Her er hun, kommandant. -Tak, Carmen.
Frk. Coss.
Jeg vil takke for Deres hjælp.
Hvis De virkelig vil takke mig, kan De befri mig og alle de andre.
Det kan jeg desværre ikke, men jeg kan gøre det mere bekvemt for Dem.
Hej.
Værsgo.
Jeg sang for maden. Dette er min belønning.
-Hvad hedder De? -Carmen.
Jaså, Carmen.
Roxane.
Jeg beklager. Jeg taler ikke spansk.
Tak. Det er dejligt.
Godt. Det var dejligt at tale med Dem.
Adiós, Carmen. Gracias.
-Skal vi hente Gen? -Hvad er der i kassen?
Nodehæfter og creme til frk. Coss. Spillekort. Det sædvanlige.
Hvad fanden foregår der?
Er du fra CIA?
-Hvad er du? -En idiot. Det er det, jeg er!
Bare en forbandet idiot, der bruger livet på at rende frem og tilbage
mellem folk med våben!
Troede du, jeg vidste det? At de fortæller mig noget?
De fortæller intet! Find... Find en anden!
Jeg fandt det på værelset, og jeg tænkte på Dem. Jeg kan ikke spille.
Jeg hader at være dårlig til noget, så De kan spille.
Nej, nej.
-Jo. -De vil lære mig at spille, ikke?
-Dronning. -Okay, okay.
-Det vil tage en evighed. -Ja.
-Du må ikke bruge den. -Jeg ved det.
Du synger som sommerfuglene.
Tænd ikke tv'et! Forstået?
Tænd ikke det forbandede tv!
Du minder mig om min søn, da han var 16.
-Jeg er ikke din søn. -Det ved jeg.
-Jeg beklager. -Smut så.
Tolk.
Hvad vil du?
Lyt bare.
Lær mig at læse. Lær mig bogstaverne på spansk.
-Vil du læse på spansk? -Og engelsk.
Og engelsk. Ja, det kan jeg godt.
Klokken to i nat efter tredje vagtskifte.
Ved porcelænsskabet bag køkkenet.
Sov igen.
Lad os begynde.
Ja.
-Det er springeren. -Springeren?
-Kan jeg hoppe? Kan jeg gøre sådan? -Nej.
-Vil du gifte dig med mig? -Ja, María.
Er du gift?
-Er du gift? -Rigtig fint.
Torpe. Klodset.
Undskyld.
Er De gift??
-Gift... Dem? -Er De ved at lære engelsk?
Forstår De?
Godt. Jeg har været gift to gange.
Den første gang var jeg meget ung, og det holdt i fire måneder.
Den anden gang giftede jeg mig med min manager.
Det var ikke en god investering for mig.
Men jeg var så ensom, så...
Hvad tror De med de andre?
Hvad med hr. Hosokawa?
Er han gift?
Chicago es Una Ciudad hermosa.
De er ikke min eneste elev.
Jeg lærer Carmen at læse og skrive.
-Er hun en bedre elev end mig? -Ja.
Få elever er lige så gode som hende.
Frk. Coss? Chicago es Una Ciudad hermosa.
Chicago er en smuk by. Ja, jeg er fra Chicago. Har jeg fortalt det?
Det er den. Den er meget smuk.
Der er koldt om vinteren. Meget koldt.
Og om sommeren er der varmt. Næsten uudholdeligt varmt. Det er...
Nej, oversæt ikke det. Han behøver ikke...
Han behøver ikke vide, jeg er en idiot.
Er det mig? Er det? Jaså.
-Hun er ved at blive forelsket i ham. -Frk. Coss...
...forelsket i hr. Hosokawa? Har hun sagt det?
Måske. Nogle gange taler hun med mig om morgen på hendes værelse.
Men jeg forstår ikke, hvad hun siger. Du bør lære mig det noget hurtigere.
-Hvad så med fru Hosokawa? -Hun bor i Japan.
Millioner af kilometer herfra.
Desuden vender han ikke hjem.
-Hvad mener du med det? -Nu bor vi her.
Men ikke for evigt.
Vi har kun nogle få minutter. Jeg vil tale om det, du sagde.
Hvad mente du med, at nu bor vi her?
Tænk på det, Gen. Ville det være så slemt, hvis vi alle blev boende her?
Men dette får ende før eller siden.
Den slags situationer varer ikke evigt.
Ingen er ulykkelig her.
Her er vi alle ulykkelige.
Er du ikke lykkelig?
Carmen...
Et øjeblik.
God timing. Jeg har nogle spørgsmål om Anton Tjekhov.
Tjekhov? Jeg kan bedre lide Tolstoj, men vi kan tale om Tjekhov.
-Er du okay? Du ser syg ud. -Det går nok over.
Måske lader de dig gå, hvis du er syg.
Nej, nej, nej. Jeg har ikke til hensigt at gå. Jeg bliver.
Se. Toilettet er ledigt nu.
Bare rolig, Gen. Jeg kan holde på en hemmelighed.
Før sendte de færdiglavet mad.
De vil vist have, vi laver den selv.
-Måske begynder de at glemme os. -For din skyld håber jeg det ikke.
Tilbered den.
Kør, kør, fremad. Fortsæt fremad.
Hvad er den til?
Hold hænderne i vejret.
Han er ubevæbnet.
Tag det roligt.
Er det sandt, at regeringen overvejer at skyde os alle?
-Hvorfor skulle de det? -For at give oprørerne skylden.
-Det giver ingen mening. -Hvis oprørerne går i panik,
dræber de måske os alle i ren desperation.
Vil du give det til regeringen?
Vi må tale om det her. Det kan ikke fortsætte.
-De spiller. Sæt dig nu ned. -Er det et skakakademi nu?
Sid ned.
Du var lærer inden alt det her, ikke? Din kone sidder i fængsel.
Dine børn bor i Sverige hos slægtninge i Stockholm, ikke?
-Er det en trussel? -Nej, det er det ikke.
Hvis de tilbød at løslade din kone og en håndfuld andre fanger,
som ikke har begået nogen vold, vil du så overveje at lade gidslerne gå?
-En håndfuld fanger? -Omkring ti. Det er ikke officielt endnu.
Jeg skal overbevise den anden side.
Og frit lejde til Venezuela for jer alle.
-Fly til Stockholm fra Venezuela. -Hvor jeg vil se mine børn igen?
Hvor du vil se dine børn igen.
Jeg er sikker på, de savner dig. De frygter nok for dit liv.
Kan du ikke gøre det for dem?
Alle sammen.
Alle de politiske fanger skal løslades.
Vær sød at overveje det.
-Gør det hurtigt. -Jeg har overvejet det.
Vent! Lad mig følge Dem ud.
Hvad talte De om?
-Jeg forsøgte at forhandle en løsning. -Og?
-Vi må vente og se. -Vil de fortsætte forhandlingerne?
-Jeg ved det ikke. De fortæller intet. -Jeg tror Dem ikke. De må vide noget.
Dette kan desværre ikke fortsætte.
Vi bør acceptere det.
Vi kan ikke fortsætte sådan her. Vi må åbne øjnene. Vågne op.
Og hvis vi accepterer det? De holder deres ord, og vi lever.
De løslader nogle stykker, og hvad så?
Så er vi kriminelle, som frigiver andre kriminelle.
Altid på flugt, efterlyst. Hvordan skal jeg se mine børn i øjnene?
De vil tilbyde os mere.
-Hold ud lidt endnu. -Som du vil.
Måske har du ret, måske ikke.
Voila! Vi begynder med kyllingesuppe a la Roxane.
Gud.
Velbekomme.
Øjeblik. Lad os takke for maden.
Herre, vi takker dig for livet og for den mad, du har givet os.
For de mennesker, der gør os selskab, og for den skønhed, der omgiver os.
Amen.
Godt, så er det gjort.
-Leve revolutionen. -Leve revolutionen!
-Skål. Velbekomme. -Tak.
-Gulerod. Carotte. Hvad hedder det? -Zanahoria.
-Det er gulerod. -Det smager godt.
Tak.
Tilgiv mig.
Det smager godt.
Gen? Undskyld.
Jeg vil bede dig om en tjeneste.
-Ved du, hvem Carmen er? -Ja.
Nogle gange sover hun udenfor mit værelse. Vil du bede hende lade være i nat?
Der er en ting mere, men...
Det er måske for meget at bede om.
-Hvad gør du? Flyt dig! -Sig ingenting!
Hvor følger du ham hen? De kan slå dig ihjel for det her!
-Hvad gør du? -Han er forelsket i operasangeren.
-Forelsket? -Ja, og de vil være alene.
Det er som sidste afsnit af "María".
Jeg så det ikke.
Okay. Jeg siger ingenting. Men sig heller ikke, jeg sov på min vagt.
Jeg elsker dig.
Hvad er der med dig? Hvorfor er du så lykkelig?
Nej, nej. Det er for højt for dig. En gang til. Nej! Kom tilbage.
Hvad er der galt med jer? Respekter jeres kammerat! Idioter!
Hold op med at flæbe. De skyder dig som et egern. Kom ned.
Carmen. Vær sød at få ham ned.
Cesar! Kom ned.
Du kan ikke blive deroppe. Du skal arbejde.
Præcis! Det, hun sagde.
Kom ned. Hvordan siger man det?
Kom nu ned!
Er det i orden, jeg går ud? Jeg vil gerne tale med ham.
-Tror du, hun må gå derud? -Jeg kan spørge.
Tak. Hun sagde: "Jeg kan spørge."
-Vær forsigtig. -Hun er en fantastisk pige.
Ja.
-Cesar er klatret op i et træ. -Hvorfor?
Han er ked af det.
Roxane Coss beder om lov til at gå ud og tale med Cesar.
Jeg tror, at tolken også bør gå med.
Vi kan sende dem ud med nogle vagter.
Er alt i orden?
Står der noget i avisen?
Intet.
Ikke et eneste ord om os.
Gen, sig til alle...
Sig til alle, at vi går udenfor.
-Alle? -Ja.
Vi skal have aben ned fra træet.
Ja.
Jeg kan nemt få ham ned...
Vi skal gå udenfor.
-Vi skal gå udenfor. -Alle sammen?
-Ja, alle sammen. -Kom så.
Kom med.
Det er slut. De slår os ihjel. Det er min sidste cigaret. Jeg sagde det.
Hold så op med det pjat.
Kom så.
Alfredo? Kontroller dem.
Kom så.
Vis lidt glæde, for pokker!
Vi er udenfor. Dejligt.
Sikke et dejligt solskin, jeg har bestilt.
Hvad laver I, tosser? De er som børn.
Jeg sagde jo, du ikke skulle give dem det der.
-Løb, løb! -De bliver højlydte.
Lille fader.
-Sig, at han synger godt. -Hun siger, at du synger godt.
Han spørger, om du synes, han er et fjols.
Ikke for at synge. Men det er dumt af dig at klatre op i træet.
Sig, at mange af de bedste sangere i verden er fra Latinamerika.
Mange af de bedste unge sangere er fra Latinamerika. Kom ned!
-Kom nu, kom ned. -Kom nu ned.
Pas på.
Du godeste, jeg mente ikke, at han skulle hoppe ned. Er du okay?
Er du okay?
-Vil du lære ham at synge? -Vil han lære det?
Vil han arbejde hårdt for at se, om han har en stemme?
-Mener du virkelig, at du vil lære det? -Ja.
Men sig, at jeg lærer meget bedre, hvis vi er alene.
Det kan du selv sige, når du lærer at tale engelsk.
Ishmael! Hvorfor står du der? Kom og arbejd.
-Hjælp med at samle blade op. -Du ved, jeg skal blive her.
Løgner. Du vil bare ikke svine hænderne til.
-Du kan ikke lide at arbejde, dovenlars! -Jeg arbejder da.
Jeg har set ham. Han laver mere end de andre.
Han er ikke lige så stor, men han er stærk som en okse.
Når det her er ovre...
-...kan han måske arbejde for mig. -Se, min søns bold.
Ishmael!
Når det her er ovre, kommer du og arbejder for mig, Ishmael, husk det.
-Ja. -For mig, Ishmael.
Nej, du kan ikke arbejde for russeren. Du skal arbejde her.
Måske.
Kom så, fader!
-Hvad laver du, Gilberto? -Bed Gud om hjælp, lille fader.
Løb! Løb!
-Hvad laver I? -Vi spiller lidt fodbold.
Kom, måske har du lyst til at være med.
Kom igen, alle sammen.
Snart lader de mig ikke komme her mere.
-Mister du dit job? -Regeringen har anstrengt sig meget.
Det har jeg ikke set. Vi har ikke fået rimelige forslag.
Jeg beder dig, giv op. Gør det i dag.
-Gå ud, hvor alle kan se jer. Overgiv jer. -Hvad med vores krav?
Har du talt med dem på samme måde?
-Overgiver de sig? -De giver sig ikke en millimeter.
I har ikke en chance, uanset hvor længe I venter.
-Så dræber vi gidslerne. -Nej, for I er ikke mordere.
I er nødt til at frigive dem. Nu.
Hvorfor er det vores ansvar at give alle indrømmelser?
Skal vi opgive, fordi vi har opgivet i så mange år?
Fem hundrede forbandede år.
Tror du ikke, jeg savner min kone?
Mine børn?
Tror du, at vi har glemt?
Tror du, at denne drøm, dette mareridt...
...får mig til at glemme?
Jeg glemmer intet.
Jeg er taknemlig for, at det var dig.
Hvis de beholder os her for evigt, klarer vi os.
Beholder jer for evigt? Er De vanvittig? De var den klogeste her engang.
Nu er De lige så skør som de andre.
Hvordan gik forhandlingerne i dag?
De gik... De gik fint.
Vær sød at give det lidt mere tid. Vi kan ikke lade flere uskyldige dø.
Naturligvis. Generalen vil tale med Dem. Han er ikke på sin sædvanlige plads.
-Her! -Gør den større.
-De har Gud ved Deres side. -Giv mig bolden.
Her, her.
Der er den, der er den!
-Mål! -Kom så!
-Løb! -Kom så, fortsæt.
Jeg er ude.
Mål!
Skal du ikke spille fodbold? Lav større huller.
Store cirkler. Og dybere. Vær ikke bange. Sådan.
Ja, og den anden, og så...
Okay? Sådan her.
Sådan, ja.
Han er ikke bevæbnet.
Nej! Han er ubevæbnet. Jeg sagde, han var ubevæbnet! Nej! Ishmael!
Carmen!
Gilberto, pas på!
Dø ikke, dø ikke.
Nej! Nej!
Carmen!
Carmen! Det er min hustru! Det er min hustru!
-Carmen! Carmen! -Roxane!
Nej!
Simon!
Simon! Simon!
Præsident.
ET ÅR SENERE
Det er tid.
Tekster af: Vibeke K. Petersen